Михаил Лермонтов
Недъгав, угнетен от тежка мъка…

Превод от руски: Александър Миланов, —

chitanka.info

Недъгав, угнетен от тежка мъка,

угасвайки все още твърде млад,

към теб ръка протегнах при разлъка

но ти пое ръката ми със хлад;

на мен не вярваш ти и се престори,

че вземаш думите ми на шега;

със смях на сълзите ми отговори,

за да прикриеш своята тъга.

Защо ти е такова отмъщение?

Виновен съм, похвалих друга аз,

ала не съм ли молил на колене

за прошка? И нали до тоя час

съм те обичал даже и тогава,

когато сред безумци млади ти

блестеше горда и сама жарава

разпалваше във техните гърди.

Аз угнетен усещах, че желая

да бъде взорът ти взрян само в мен —

за мен бе като щастието в рая

и дявола, от небеса лишен.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.